Соціальна педагогіка
Лукащук С.В.
Кандидат медичних наук, доцент; доцент кафедри 
педагогічних та психологічних дисциплін із секцією 
безпеки життєдіяльності людини Тернопільського національного економічного університету, 
докторант інституту проблем виховання 
Академії педагогічних наук України

ДЕТЕРМІНАНТИ ФОРМУВАННЯ ТА ЗБЕРЕЖЕННЯ РЕПРОДУКТИВНОГО ЗДОРОВ’Я СТУДЕНТСЬКОЇ МОЛОДІ У СУЧАСНИХ РЕАЛІЯХ
Анотація: Представлена на розсуд фахівців публікація є частиною дисертаційного дослідження за темою «Соціально-педагогічні засади формування та збереження репродуктивного здоров’я студентської молоді». У статті розглядаються чинники негативного впливу на репродуктивне здоров’я молоді. Особлива  увага приділена питанню переривання вагітності, як одного із найбільш значних чинників розладу репродуктивного здоров’я молодої жінки, та чинника, що спричинює нищівні наслідки для духовного та психологічного здоров’я: поста бортний синдром матерів, їхніх чоловіків та членів сімей, руйнування сімейних відносин, що в свою чергу призводить до кризи моральних та гуманних цінностей у суспільстві. На основі аналізу достатнього числа наукових джерел зроблено висновки, що аборт є всесвітньою проблемою, а також існування практики абортів є запереченням права на життя людини. Також, у представленій роботі окреслені можливі шляхи реалізації стратегічних орієнтирів щодо збереження репродуктивного здоров’я студентської молоді.
Ключові слова: репродуктивне здоров’я, студентська молодь, запальні захворювання статевих органів, аборт.
Ключевые слова: репродуктивное здоровье, студенческая молодежь, воспалительные заболевания половых органов, аборт.
Keywords: reproductive health, college students, inflammatory genital diseases, abortion.
Здоров’я населення є одним із головних показників сталого розвитку суспільства, важливим фактором соціально-економічного потенціалу країни.
Репродуктивне здоров’я як складова загального здоров’я є важливим чинником забезпечення сприятливих демографічних перспектив країни, передумовою формування її демографічного і соціально-економічного потенціалу, забезпечення сталого розвитку як стратегічного завдання, що стоїть перед українським суспільством. Стан репродуктивного здоров’я залежить від умов його формування упродовж життя кожної особи.
Процеси, пов’язані з трансформацією суспільства, які полягають у створенні принципово нової моделі економіки України, супроводжуються гострою і затяжною соціально-економічною кризою, наслідки якої не можуть не позначитися на здоров’я її громадян. Внаслідок несприятливих умов життя більшості населення, обумовлених кризою, зростає захворюваність і смертність, підвищується інвалідність, що, в свою чергу, негативно впливає на загальноекономічну ситуацію, скорочуючи соціально-економічні передумови збереження і покращення здоров’я. Соціально-економічні зміни створили несприятливі умови для життя, призвели до емоційної депресії та відсутності коштів, необхідних для збереження здоров’я населення та лікування хворих. Труднощі з якими сьогодні зустрічається молодь, пов’язані також із виникненням таких ризиків, яких раніше не існувало. Серед  них  - зростання безробіття та бідності, майнова нерівність, погіршення доступу до основних соціальних послуг, до якості навчання та медичного обслуговування, зростання злочинності серед неповнолітніх, нестабільність сім’ї тощо.
Таким чином, сучасна загальна ситуація в Україні, що має ознаки політичної, економічної та соціальної кризи негативно вплинула на стан здоров’я населення в Україні, та різко знизила динаміку показників, які характеризують популяційне здоров’я. Внаслідок наявності цього замкненого кола загальне здоров’я і репродуктивне здоров’я, зокрема населення сьогодні є вкрай незадовільним [1, 6-7; 6,26-27].
Незадовільний стан репродуктивного здоров’я поряд із впливом на демографічні процеси соціально-економічних чинників, невирішеністю екологічних проблем, загострених Чорнобильською катастрофою, соціально-психологічним дискомфортом, породженим відсутністю віри у швидкі зміни на краще, призвели до безпрецедентного зниження народжуваності. Сім’ї значно більшою мірою, ніж раніше, обмежують свій розмір: більшість шлюбних пар народжують одну дитину або залишаються бездітними. Негативні тенденції у динаміці народжуваності, на превеликий жаль, швидко посилюються. Механізм зниження народжуваності в сучасних умовах полягає у тому, що задоволення потреби в дітях, в материнстві та батьківстві конкурує з низкою інших потреб, тим елементарніших, чим нижчий рівень життя. Відбувається систематичне зменшення абсолютних і відносних показників народжуваності і плідності, особливо значне в міських поселеннях [1, 6-7; 7,90-91].
Разом з погіршенням репродуктивного здоров’я Україна зазнала шкідливого впливу тих демографічних тенденцій, які призводять до природного зменшення населення та небажаних змін у його розподілі. Одним з несприятливих факторів є збільшення концентрації народжуваності у жінок молодого віку, хоча її структура вже зараз досить молода. Це являє собою проблему, тому що вагітність жінок молодого віку пов’язана з підвищеною материнською та дитячою смертністю. Через те, що вагітності все більше концентруються в молодих вікових групах (16-18рр.) наступні випадки вагітності, які припадають, як правило, на роки, в яких звичайно відбувається переважна кількість дітонароджень (20-38рр.), часто перериваються шляхом аборту.
Аборт  це один із найбільш значних чинників розладу репродуктивного здоров’я жінок, що призводить до виникнення безпліддя, не виношування вагітності, запальних захворювань статевих органів, порушень менструального циклу. Штучне переривання вагітності, і пов’язані з ним  ускладнення призводять майже до кожної десятої материнської смертності. Статистика свідчить, що 1 млн. подружніх пар в Україні є безплідними. Із них 870 тис  через безпліддя жінки, причиною якого у 80% випадків є аборт. Аборти мають також нищівні наслідки для духовного та психологічного здоров’я: поста бортний синдром матерів, їхніх чоловіків та членів сімей; руйнування сімейних відносин, криза моральних і гуманних цінностей у суспільстві.
Проблема аборту є всесвітньою проблемою. За даними ВООЗ, близько 50% вагітностей, які наступають щоденно, є незапланованими, 25%  небажаними, до 150 тис. з них закінчуються абортом, що становить до 55 млн. штучних абортів щорічно, тобто з кожних 1000 вагітних штучно переривають вагітність 35 жінок. Проте, як свідчить статистика, це число варіює від 10 до 80 у різних країнах. Так, у розвинутих країнах частка жінок, які  щорічно роблять аборт становить – 5%, у Східній Європі  14%, у Західній Європі  3 %, в Латинській Америці 9%, в Африці  11%. У більшості європейських країн на кожні 100 вагітностей припадає лише 10-15 абортів, в Україні  37,6 (за даними 2012 р.).
У 2012 році зареєстровано 141396 абортів по Україні, що становить 12,36 на 1000 жінок репродуктивного віку і 27,6 на 100 пологів; 4,6% від загальної кількості випадків материнської смертності в Україні пов’язані з абортом. Показник абортів в Україні значно вищий, ніж середній показник у країнах ЄС.
Таким чином, сьогодні Україна  це країна де спостерігається поширена практика штучного переривання вагітності. А це, в свою чергу, глибоко суперечить багатовіковим традиціям українського народу, що споконвіку ґрунтувалися на релігійному світогляді, глибокій повазі до людського життя, шануванні сім’ї та жінки, саме як матері та носія життя, дбайливому ставленні до дитини.
Адже, людське життя є незаперечною цінністю не тільки для самої людини, а й для держави, яку будує людина. Згідно зі статтями 3 та 27 Конституції України людина, її життя і здоров’я, честь і гідність, недоторканість і безпека  визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід’ємне право на життя. Отже, можна константувати, що існування практики абортів є запереченням права на життя людини.
Проте, поряд з цим, парадокс полягає у тому, що штучний аборт  це єдиний безкоштовний метод регулювання народжуваності, передбачений системою охорони здоров’я. Тому постає запитання: Чи слід очікувати зниження кількості перших абортів у країні? На жаль, сьогодні відповідь може бути однозначна: Ні!!
Адже сучасний стан проблеми штучного переривання вагітності актуалізують такі чинники:
- відкрита відмова від дітонародження – ідея, яка була штучно нав’язана українському народові та почала вкорінюватися у його свідомість ще за часів радянської влади на територіях колишнього СРСР, шляхом прийняття відповідних законодавчих актів. Тому, аборти в Україні стали явищем масовим, повсякденним і  доступним.
- високий рівень штучного переривання вагітності. З моменту легалізації абортів у 1955 році український народ втратив більш ніж 32 млн осіб, що втричі перевищує число жертв голодомору. Тільки за роки незалежності в Україні було зроблено понад 5 млн абортів. Але ця цифра на превеликий жаль не відображає реальності, оскільки велика кількість абортів залишається незареєстрованими .
- лояльне ставлення громадян в Україні щодо практики штучного переривання вагітності через недостатню поінформованість щодо сутності аборту та його наслідків. Тому, новому поколінню молодих людей не слід сприймати таку практику як норму життя.
Початок раннього статевого життя серед підростаючого покоління – сьогодні розглядаємо як результат негативного впливу поширення порнографії, пропаганда сексуальної розпусти, поширення міфу про так званий безпечний секс, рекламування шкідливих звичок (вживання алкоголю, наркотиків, куріння).
Недостатня поінформованість населення, щодо застосування сучасних методів попередження небажаної/непланованої вагітності. Адже сьогодні завдяки розробленим науковим методикам  подружня пара може жити повноцінним життям, планувати кількість дітей у своїй сім’ї, не порушуючи при цьому фізіологічних процесів в організмі. Тому, у сучасних умовах забезпечення населення контрацептивами, має набувати пріоритетності при формуванні бюджетів усіх рівнів з передбаченням у них видатків на придбання контрацептивів та безкоштовне забезпечення ними відповідного контингенту жінок [4, 45-46; 9, 5].
Іншими проблемами у сфері репродуктивного здоров’я є запальні захворювання жіночих статевих органів, що в свою чергу також призводить до безпліддя, позаматкової вагітності та доброякісних або злоякісних новоутворень. До цього додаються інфекційні процеси статевих шляхів (далі ІПСШ), що підвищує ризик ВІЛ-інфікування. Зареєстровані показники розповсюдженості ВІЛ-інфекції дуже швидко зростають, при цьому є ознаки того, що відбувається перехід розповсюдження ВІЛ-інфекції від групи  наркоманів до основного населення, серед якого вона передається статевим шляхом [8, 16-15; 11, 27-34].
Також існує ще одна серйозна проблема серед молодіжного середовища формування у юнаків і дівчат неадекватних установок, щодо культури між статевих стосунків, яка ускладнюється пропагандою насилля і розпусти, рекламою сексуальних послуг і несе в собі  «нове» бачення жіночих і чоловічих ролей у суспільстві [5, 19-27]. Іншими словами, можна сказати, що сучасне спотворене зображення «основного інстинкту» яке часто-густо подається з теле- та  відео екранів, зі шпальт газет та журналів, формує, у підростаючого покоління хибне ставлення до сексуальності, а саме, як до нижчої сторони між статевих взаємин, які взагалі не варті уваги освіченої, інтелігентної людини. На жаль плоди такої «педагогіки» пожинаємо вже сьогодні.
Аналіз наукових і статистичних джерел, що як це сумно, сьогодні «вулична» просвіта відіграє провідну роль в отриманні сексологічних знань молодою людиною [7, 90; 10, 52-58].
О. Сечейко серед психологічних чинників, які формують неадекватну сексуальну поведінку молодої людини, виділяє наступні: рівень загальної психічної активності, емоційної чутливості, адекватності самооцінки, соціальної зрілості; усвідомлення статево рольових особливостей, сталість установок; цілі; мотиви; ціннісні орієнтації [15, 8-9].
У працях В.Оржеховської зосереджується увага на низькому рівні сексуальної культури молоди людей, що також негативно впливає на стан їх репродуктивного здоров’я [13, 4].
Таким чином, аналіз статичних даних і різноманітних  досліджень свідчать, що така неблагополучна ситуація з репродуктивним здоров’ям в Україні значною мірою пов’язана  з низьким рівнем сексуальної культури населення, відсутністю знань щодо репродуктивної поведінки, з недосконалістю системи надання відповідної інформації, яка є важливою складовою заходів, щодо поліпшення репродуктивного здоров’я, а також відсутністю навичок та бажання у користуванні такою інформацією [3, 78-79; 6, 26].
Головний акушер-гінеколог МОЗ України Камінський В.В., аналізуючи  дану проблему, зазначає, що на превеликий жаль, надії, які покладала  громадськість на засоби масової  інформації в цьому питанні, не справдились. Парадокс полягає у тому, що сьогодні роль ЗМІ у вирішенні питання збереження і формування репродуктивного здоров’я – негативна. Програми телебачення, які дивиться молодь – найгіршого ґатунку. На зміну ханжеству, притаманному статевому вихованню в Радянському Союзі («сексу у нас немає»), прийшла  вакханалія вседозволеності. Формується думка, що ранній секс – це норма. Молоду людину не застерігають від небезпеки, а навпаки – підштовхують до неї.
Говорун Т., Кікнеджі В., Маркова М., Матиціна Л. у своїх роботах акцентують увагу на тому, що на жаль, ще не відійшли в минуле часи, коли  постановка проблеми  про необхідність статевого виховання, сексуального інформування та молоді не викликала би  реакцію морального обурення певної категорії людей, які вважають сексуальність прерогативою виключно дорослих [5, 209-246; 12, 130-132].
У дослідженнях В.Білоголовської, Б.Венцковського, В.Головінова, В.Запорожана, С.Мельникова, О.Ромащенко, В.Оржеховської, Л.Шевчук розкрито роль сексуального здоров’я у формуванні репродуктивної функції людини. При цьому особливо наголошується, що попередження виникнення можливих сексуальних порушень – це вимога сьогодення, яка сприятиме збереженню сексуального й репродуктивного здоров’я від якого залежить не тільки тривалість життя майбутніх поколінь, але і якість генофонду нащадків, їх розум та інтелект, здатність адаптуватися до умов соціального середовища, що невпинно і калейдоскопічно змінюється [23, 75-76; 11, 112-123; 13, 4-6].
Отже, в умовах існуючого в державі соціально-економічного дискомфорту, який ще більше поглиблює проблеми репродуктивного здоров’я підростаючого покоління виникла необхідність зміни та посилення  інтегрованого підходу до вирішення соціальних, поведінкових, біологічних проблем, що впливають на формування і збереження репродуктивного здоров’я, особливо  у студентському с середовищі.
Спеціально розроблена в Україні за світовим зразком система планування сім’ї, яка включає комплекс медико-організаційної роботи, спрямованої на формування серед населення безпечної статевої поведінки, зацікавленості у збереженні і поліпшенні особистого здоров’я та основ відповідального батьківства, а також більш широке застосування сучасних методів контрацепції, спрямованих на попередження непланової/небажаної вагітності, - стала основою для формування репродуктивної функції підростаючого покоління та збереження репродуктивного здоров’я населення. В основу її діяльності покладена насамперед цілеспрямована робота з формування у молоді статевої культури та підготовки для створення сім’ї.
При  цьому діяльність служби планування сім’ї в Україні з питань збереження репродуктивного здоров’я здійснюється спільно із різноманітними структурами освіти шляхом створення та запровадження спільних програм відповідно до вікових категорій населення.
Таким чином, сучасна стратегія формування та збереження репродуктивного здоров’я можлива лише  за умови якісної співпраці міністерств України із релігійними та громадськими організаціями, які повинні проводити політику поширення та плекання моральних, сімейних цінностей шляхом розробки та впровадження навчально-виховних, профілактичних програм і заходів, консультування, реабілітації, матеріальної та практичної підтримки. Проте, найважливіше – це бажання молодої, зрілої людини реалізувати в дітях та розуміння, що багато дітей – це справді престижно.

Список літератури
1. Апанасенко Г. Збереження та зміцнення здоров’я населення: стратегія і тактика // Менеджмент охорони здоров’я в Україні: Тези НПК (Національний ун-т «Києво-Могилянська академія»; 13-14 люте 2004р.) Упорядн. Грига І., Семигіна Т. – К.: Унв. Вид-во Пульсари, 2004. – с.6-7. 
2. Бобринцька В.І. Нормативно-правові та освітні аспекти формування здорового способу життя молоді в Україні // Проблеми освіти. – Вип. 3. – К., 2003. -с.152-160..
3. Венцковський Б.М., Товстановская В.А., Янковский Д.С., Дымент Г.С. Микроэкологические аспекты репродуктивного здоровья женщины и современные подходы к его поддержанию // Здоровье женщины . – 3(11), 2002. – с.77-7.
4. Вовк І.Б. Аборт пре диктор порушень репродуктивного здоров’я жінки // Здоров’я України. – 1(13), 2014. - .с.44-47.
5. Говорун Т., Кікінеджі О.Стать та сексуальність: психологічний ракурс. Навчальний посібник. – Тернопіль: Навчальна книга «Богдан», 1999. – 384с.
6. Гойда Н.Г., Чебан В.І. Медико-соціальні аспекти формування репродуктивного здоров’я населення // Охорона здоров’я України, 2001. - №3. – с.23-29.
7. Горпинченко І.І., Ромащенко О.В., Мелтников С.М., Білоголовська В.В. Оцінка стану сексуального здоров’я жінок // Педіатрія, акушерство та гінекологія. – 1, 2005. – с.89-92.
8. Гришаєва І.В. Статево-специфічні особливості психологічних факторів інфікування ВІЛ/СНІДом: Автореф. Дис..канд.психол.наук. – К., 1998. – 23 с.
9. Животовська Л. Кроки Міністерства освіти і науки України на шляху збереження і зміцнення здоров’я молоді / Освіта України. - №34. – К., 2006. – с.4-5.
10. Жилка Н., Іркіна Т., Стешенко В. Стан репродуктивного здоров’я в Україні // Медико-демографічний огляд. – К.: МОЗ України, 2001. -  68 с.
11.Запорожан В.М., Аряєв М.Л. ВІЛ-інфекція і СНІД. -  К.: Здоров’я, 2004.- 126 с.
12. Матиціна  Л.О., Грейданус Д.Е., Данісон Л.Д., Пратт Х.Д. Репродуктивне здоров’я молоді і статеве виховання – стратегія і програма // Здоровье женщины. – 4(20). – 2004. – с.126-135.
13. Оржеховська В.М. Педагогіка здорового способу життя // Проблеми освіти: наук.метод.зб. / Кол. Авт.. – К.: Інститут інноваційних технологій і змісту освіти, 2006. – Вип. 48. – с.3-7.
14. Репродуктивне здоров’я 2006-2015рр.: Національна програма, постанова КМ України  від 27.12.2006р., №1849.
15. Сечейко О.В. Психологічні детермінанти сексуальної поведінки підлітків: Автореф. Дис..канд.психол.наук. – К., 2000. – 23с.

Анкета учасника

Автор 	Лукащук Світлана Володимирівна	
Тема докладу	Детермінанти формування та збереження репродуктивного здоров’я студентської молоді у сучасних реаліях	
Секція 	Педагогічні науки	
Під-секція	Соціальна педагогіка	
Вчене звання	Кандидат медичних наук, доцент	
 Місце роботи, посада	Доцент кафедри педагогічних та психологічних дисциплін із секцією безпеки життєдіяльності Тернопільського національного економічного університету; докторант Академії педагогічних наук України	
Адреса	46018, Україна, м.Тернопіль, вул..Миру 9, кВ.26	
Кількість додаткових примірників збірника	1	
Печатний сертифікат учасника конференції	Так 	
Телефон 	0352-42-02-70
Моб.т.067-352-64-30	
E-mail	tanya.polyarush@mail.ru	
Стать 	Жін.	
Дата народження	19.05.1962р.	
Як Ви дізнались про нас?	Від співробітників кафедри