До визначення поняття "вчинок" і до розв'язання проблеми "внутрішнє - зовнішнє" у роботах В. А. Роменця та О. М. Леонтьєва - Соколова, Олена; Sokolova, Yelena (ТНЕУ, 2011)
У статті вперше здійснений порівняльний аналіз основоположних ідей В.А. Роменця та О.М. Леонтьева, котрі творили в теоретико-методологічному форматі різних парадигмальних традицій і наукових шкіл (головно С.Л. Рубінштейна і Л.С. Виготського відповідно). Передусім мовиться про відмінності у розумінні вчинку, а також про специфіку розв’язання ними проблеми “внутрішнє - зовнішнє” у загальнопсихологіч-ному контексті теоретизування. На рівні філософсько-методологічного обґрунтування теоретичної психології детально розглядається детермінізм як принцип і його найбільш відомі форми (причинний, цільовий, системний, імовірнісний) та типологічні інваріанти (індетермінізм, само- чи автодетермінізм) у проекції на сферу вчинкових дій людини. Висновується, що обох непересічних науковців об’єднує прийнята до програмно-дослідницького зреалізування моністична позиція як у витлумаченні психічної реальності, так і в рефлексивному представленні історії психологічної науки як “єдності у багатоманітті”. На противагу О.М. Леонтьеву, котрий вводить категорію діяльності як “клітинку” психології і водночас висвітлює діяльність як “одиницю життя” суб’єкта, В.А. Роменець такою “клітин-кою-осередком” обирає категорію вчинку, через яку розкриває не лише розвиток наукових поглядів на людину, а й на логіку історії самого людства. Неспівмірність наукових уявлень між названими достойниками полягає в тому, що якщо перший, керуючись законами діалектичної логіки, розглядає вчинок як “категорію-клітинку” лише на найвищому рівні розвитку людини - як особистості, а не як індивіда і як соціального суб’єкта, то другий використовує цей термін для позначення “категорії-клітинки” стосовно всієї психології. Також стверджується, що має місце ще більш глибоке неспівпадання їхнього розуміння самої суті досліджуваної у психології реальності і різне у зв’язку з цим розв’язання проблеми співвідношення “внутрішнього” і “зовнішнього”, у тому числі відповідно конструктивне й критичне витлумачення суті інтеріоризації у роботах обох визнаних мислителів. In the article for the first time the comparative analysis of the fundamental ideas of V. Romenets and A. Leontiev who worked in the theoretical-methodological format of different paradigm traditions and scientific schools has been performed. First of all it touches upon the differences in understanding act, and the specific way of solving the problem “inner – outer” by these scientists in the general psychological context of theorizing. On the philosophic- methodological level of substantiation the theoretical psychology the determinism as a principal and its most known forms (reason, aim, system, possible) and typological invariants (indeterminism, self or auto-determinism) reflected on the sphere of actions of a person is considered. Contrary to O.Leontiev who ââîäèòü the category of activity as the “cell” of psychology and at the same time describes activity as the “unit of life” of a subject, V.Romenets chooses the category of act as the “cell-heart”, through which he opens up not only the development of scientific views on a person but the logic of history of the mankind as well. Disproportion of the scientific ideas between these two scientists lays in the fact that if the first one according to the laws of the dialectical logic, considers act as the “category-cell” only on the highest level of the person development – as a personality, but not as an individuum and social subject, the second one uses this term for definition “category-cell” for the whole psychology. The author also states that there is even deeper non-coincidences of their understanding the very essence of the researched in psychology reality and difference in solving the problem of correlation of “inner” and “outer”, and constructive and critical explanation of the essence of interiorization in the works of these outstanding philosophers.
To the definition of the concept “act” and to the solving the problem “inner –outer” in the works of V. Romenets and A. Leontyev